![Hogyan szervezi az online tanítást? Hogyan szervezi az online tanítást?](/sites/default/files/styles/news_full_mobile_s/public/lead_images/iskolapad.jpg.webp?itok=GrY138ky)
Szabó Erika (óvónő): – Először is meghatározom a témát az elkövetkező hétre, utána kidolgozom – az interneten vagy fejből vers-, mese-, zeneanyagot választok. Mindezek mellett játék-mozgás anyagot állítok össze. A kézi munkára adok ötleteket, a szülőknek segítő kezet nyújtok úgy, hogy megmondom, milyen kérdéseket tegyenek fel a beszélgetések során a témával kapcsolatban. Miután mindezt kidolgoztam, felteszem a szülőkkel közös Viber-csoportba, hangsúlyozva (mivel kiscsoportról van szó, 3-4 évesekről), hogy semmi nem kötelező, az a lényeg, hogy a gyerekek örömüket leljék a feladatokban, játszva okosodjanak, ügyesedjenek. Az eddigi tapasztalatok szerint a gyerekek, sőt a szülők is örömmel vesznek részt az „online oviban”. Képekkel, videókkal és kommentekkel igazolnak vissza, ami alapján én értékelést írok, majd elküldöm a pedagógusunknak a minisztérium kérésére. Eddig két hetet dolgoztam így ki, a másik kettőt a kolléganőm, Zsáki Rózsa. Szóval egy hónapja már így dolgozunk. Számunkra ez nagyon szokatlan, nehéz. Hiányzik a kontaktus a gyerekekkel, a szülők szerint mi is hiányzunk nekik!
Harkai Ákos (matematikatanár): – Mivel matematikát tanítok, a távoktatás különösen feladta a leckét, viszont relatíve gyorsan kialakult egy működő rendszer. Számomra a könnyebb része az órákra való felkészülés, hiszen az óráimat órarend szerint tartom olyan formában, hogy élőben streamelek a YouTube-on. A feladatokat a Google Classroomon keresztül kapják a diákok, ők pedig feltöltik a kidolgozott példák fotóit – ezek átnézése és értékelése nehezebb így online, időigényesebb. Véleményem szerint a diákoknak sikerült átállniuk erre a rendszerre, heti szinten rendszeresen tartok konzultációt minden osztállyal videokonferencia formájában, ahol feltehetik esetleges kérdéseiket, és elmondhatják észrevételeiket.
Jovanović Csilla (szolfézstanárnő): – Szolfézst tanítok a topolyai zeneiskolában. Az órák csak annyiban különböznek attól, amelyeket az iskolában tartok, hogy kevesebb gyerek vesz részt, mivel WhatsAppon dolgozom. Egyszerre három diákom kapcsolódik be kamerán keresztül. A tanóra minősége sokban függ az internetkapcsolat minőségétől, de nem panaszkodhatom, lényegében meg vagyok elégedve. A gyerekeket külön meg kell dicsérnem! Nagyon aktívak, állandóan kérdezgetnek, érdeklődnek, és küldik a házi feladatokat. Ha már van rá lehetőségem, megköszönném a gyerekeknek és a szülőknek is, hogy ilyen aranyosak és kitartóak.
Budai Sinkovics Margit (tanító néni): – Harmincöt munkaév után újra tanulva tanítok. Ez a helyzet egy új és ismeretlen kihívás elé állított bennünket, pedagógusokat, szülőket és gyerekeket is. Így visszatekintve az elmúlt öt hétre, gondolom, hogy sikeresen vettük az akadályokat. Kezdetben a távoktatás lehetőségeit kutattuk, kerestük. Nekem elsőseim vannak, akik ugye még a számítógépek világában sem igen tájékozottak. Ezért nagyon nagy segítségemre voltak a szülők, akik mindent megtettek, hogy kisgyerekeik minél könnyebben vegyék az akadályokat. Ezúton is szeretném megköszönni nekik a türelmet, segítséget és kitartást. A gyerekek szerintem nagyon jól feltalálták magukat ebben a helyzetben. Örülnek az új kihívásoknak, várják az újabbnál újabb feladatokat. Örülnek, ha videochatelünk, látják egymást, szólhatnak egymáshoz. A tanórákra való készülés is másképpen zajlik. Videókat, hangfelvételeket készítek, kutatok, keresek interaktív játékokat, feladatokat, hogy a gyerekek számára minél érdekesebb legyen az új tananyag. Nagy segítségünkre van a Magyar Nemzeti Tanács által szervezett tanórák vetítése a Pannon Televízióban. Igyekszem ezeket az órákat szervesen beépíteni a mindennapok óráiba. A tananyag feldolgozásával megfelelően haladunk. Remélhetőleg a tervezett időre be is fejezzük. Nagyon hálás vagyok a gyerekeimnek és a szüleiknek, és büszke vagyok rájuk, hogy ennyire lelkiismeretesen dolgoznak.
Forrás: Magyar Szó, 2020. április 22.